Arvostelu Pyörremyrskyjä jahtaava Twisters on yllättävän toimiva jatko vuoden 1996 hittielokuvalle
Kuva: © Universal Pictures; Warner Bros. Pictures & Amblin Entertainment
Twisters on vuonna 1996 julkaistun Twister-katastrofielokuvan henkinen sisarus, joka Daisy Edgar-Jones ja Glen Powell pääosissaan toimii suuren mittakaavan kesäviihteenä yllättävänkin hyvin.
Ensi-ilta: 12.7.2024
Alkuperäisnimi: Twisters
Ohjaus: Lee Isaac Chung
Käsikirjoitus: Mark L. Smith
Pääosissa: Daisy Edgar-Jones, Glen Powell, Anthony Ramos, David Corenswet & Maura Tierney
Pituus: 122 minuuttia
Ikäraja: K12
Jan de Bont ohjasi vuonna 1996 Helen Huntin ja Bill Paxtonin tähdittämän pyörremyrskyelokuvan Twister, joka ihastutti Oscar-ehdokkuutta myöten näyttävillä efekteillään, ja jätti lähtemättömän jäljen moniin luonnon hurjaa voimaa hämmästeleviin katsojiin.
Lähes 30 vuotta myöhemmin aiheeseen palataan uudelleen. Lee Isaac Chungin ohjaama Twisters ei kuitenkaan ole varsinainen jatko-osa, mutta ei myöskään virallinen remake, vaan ennemminkin alkuperäisen elokuvan henkinen sisarus, uusi sukupolvi.
Twisterissä ja Twistersissä on nimittäin paljon samaa, vaikka uutuudessa ei alkuperäisen tapahtumiin viitatakaan erästä Dorothyä lukuunottamatta. Molemmat elokuvat ottavat tarinaansa jalat maassa olevan ja tieteellisesti suhteellisen uskottavan lähestymistavan, minkä lisäksi niiden hahmoista ja yleisestä tunnelmasta löytyy runsaasti yhtäläisyyksiä.
Molemmat elokuvat myös toimivat omassa genressään yllättävän hyvin.
Tiede kohtaa YouTube-kulttuurin
Nykypäivään sijoittuva Twisters antaa myrskyjä jahtaaville tutkijoille käytettäväksi runsaasti uutta teknologiaa ja lähes 30 vuoden aikana karttunutta tieteellistä tietoa. Pyörremyrskyjen syntylogiikka on kuitenkin yhä edelleen osittain mysteeri.
Twisterissä tornadojen syntyä pyrittiin kartoittamaan tarinan tutkijoiden keksimällä teknologialla. Twistersissä tuo teknologia on yleisessä käytössä, mutta Daisy Edgar-Jonesin (Normaaleja ihmisiä, Suon villi laulu) esittämä Kate haluaa löytää keinon, millä pyörremyrsky voitaisiin saada “kesytettyä”.
Nuorten tutkijoiden ensimmäinen testi menee pieleen F5-tason tornadon osuttua kohdalle. Tapahtumasta traumatisoitunut Kate jatkaa työskentelyä sään parissa mutta siirtyy Oklahoman tornadoalueelta New Yorkiin tietokoneruutujen ääreen. Tuolta hänet viisi vuotta myöhemmin houkuttelee takaisin kentälle entinen kollega Javi (Anthony Ramos) myrskyryhmineen.
Maailma on muuttunut ja sään ääri-ilmiöt rankentuneet, vaikka elokuvassa ei yhtään kertaa mainitakaan termiä ilmastonmuutos. Tämä nostaa Twistersin ajankohtaisuutta, eikä pitkä väli alkuperäiseen elokuvaan häiritse niin paljon.
Myöskään myrskynjahtaajat eivät ole enää aivan samanlaisia kuin ennen. Viime vuosina Hollywoodin uudeksi sydänkäpyseksi nousseen Glen Powellin (Top Gun: Maverick, Anyone But You, Hit Man) esittämä Tyler on moderni cowboy, joka kumppaneineen tekee pyörremyrskyistä videoita YouTubeen – ajamalla keskelle myrskyä ja ampumalla pyörteeseen raketteja. Ensin käytännöllisempi Kate ja Tyler ottavat yhteen, mutta lopulta ulkokuoren alta paljastuu yhteinen sävel.
Indieohjaaja hanskaa suurenkin spektaakkelin
Twistersin on ohjannut aiemmin indiedraamoihin keskittynyt Lee Isaac Chung, joka tunnetaan erityisesti omakohtaisesta, vuoden 2021 Oscareissa noteeratusta elokuvastaan Minari. Chung saattaa tuntua erikoiselta valinnalta suuren mittakaavan toimintaelokuvan ohjaajaksi, mutta Arkansasissa kasvaneella ohjaajalla on tornadoista omiakin kokemuksia. Hänen käsissään Twisters muokkautuu näyttäväksi toimintaspektaakkeliksi, joka pysyy mukavasti maadoitettuna tieteen tekemisen tärkeyteen, mitä maustavat karismaattiset, rooleihinsa sopivat näyttelijät.
Joseph Kosinskin alkuperäistarinaan pohjautuvan käsikirjoituksen on tehnyt Mark L. Smith, joka käytti apunaan tieteellisiä asiantuntijoita saadakseen faktat oikein. Hahmot saavat selittää näitä faktoja Harry Hadden-Patonin esittämälle toimittajalle, joka kulkee myrskynjahtaajien mukana tekemässä juttua.
Kaikki on saatu kuulostamaan ja näyttämään uskottavalta, eikä tarjolla ole niin paljoa silmille hyppääviä ylilyöntejä, mikä perinteisesti riivaa genren elokuvia.
Chung yhdistelee elokuvassaan kauniilla tavalla näyttäviä ja pienimuotoisia luonnonilmiöitä. Myrskyn puhkeaminen näyttää painostavalta ja tornadon pyöritykseen tarttuvat jälleen niin autot kuin rakennuksetkin, ja pyörremyrskyjen tuhot näyttävät kaikessa karuudessaan hyvin aidoilta. Mutta kun Kate tarkkailee ennusmerkkejä, Chung vain heilauttaa hellästi pellon viljaa.
Toimintakohtaukset näyttävät hyvältä ja käsikirjoitus pyrkii tieteelliseen aitouteen, mutta tästä huolimatta Twisters on välillä lapsellisen pöljä. Tämä pöljyys kuitenkin toimii viihde-elokuvan muotissa ja saa ennemminkin naurahtamaan hyväntahoisesti kuin ärsyyntymään – niin kuin vastaavana tuottajana toimivan Steven Spielbergin seikkailuelokuvissa perinteisestikin on tapana.
Kukaan elokuvan taustahahmoista ei tietenkään osaa itse tehdä mitään myrskyn iskiessä ennen kuin tarinan päähahmot juoksevat paikalle huutamaan, että menkää tuonne, tehkää tätä. Rodeossa käydessään eräs hahmoista kommentoi, ettei tämä ole hänen ensimmäinen rodeonsa. Siltikin Twisters toimii kesän isona viihdespektaakkelina hyvin.
Tuhoa ja kuolemaa mutta kevyesti
Kaikesta kylvetystä tuhosta huolimatta Twisters on kevyt ja humoristinen elokuva, joka keskittyy alkuperäisen elokuvan tapaan vahvasti hahmojen keskinäiseen kemiaan ja kanssakäyntiin. Tässä keskeiseen asemaan nousee etenkin elokuvan pääosakaksikko, joiden yhteistyön kehittymistä on miellyttävä seurata.
Maanläheisyys on käsinkosketeltavaa kun Kate tulkitsee omassa hiljaisuudessaan sääilmiöitä, mikä toimii vastapainona Tylerin räikeydelle, joka on rodeovierailua myöten tehty hermoja riipivän ärsyttäväksi.
Sivurooleissa nähdään useita kiinnostavia näyttelijöitä Maura Tierneystä ja Sasha Lanesta Brandon Pereaan ja Daryl McCormackiin. Monen katse varmastikin kiinnittyy David Corenswetiin, jonka seipään nielleestä bisnesmiehestä on vielä uusi Superman kaukana.
TWISTERS
”Glen Powellin räikeä cowboy uhkaa varastaa valokeilan viihdyttävässä Twistersissä, mutta luonnonilmiöiden valtava voima ihastuttaa ja kauhistuttaa edelleen.”