Arvostelu Another Code: Recollection on jo nyt yksi vuoden turhimmista pelijulkaisuista
Kuva: © Nintendo
Tarinavetoinen pulmaseikkailu Another Code: Recollection on taas yksi turha remake, jota maailma ei tarvitse.
Julkaisupäivä: 19.1.2024
Studio: Arc System Works
Julkaisija: Nintendo
Saatavilla: Switch
Pelaajia: 1
Ikäraja: 12
Peliä pelattu arviota varten: 13 tuntia
Another Code: Recollection nitoo yhdeksi peliksi vuonna 2005 DS:lle ilmestyneen Another Code: Two Memoriesin sekä Wiille vuonna 2009 julkaistun Another Code: R – A Journey into Lost Memoriesin. Kaksi peliä on siis muussattu yhdeksi pötköksi, eikä niiden välissä nähdä edes lopputekstejä: kakkososa alkaa heti ensimmäisen osan päätyttyä.
Kaksikon ensimmäinen peli, Another Code: Two Memories, niitti kiitosta DS:n ominaisuuksien taidokkaasta käytöstä ilmestyessään rakastetulle käsikonsolille vuonna 2005. Switchillä kaikkia näitä DS:n hienouksia ei ole, joten osa seikkailun charmista on tipahtanut pois.
Piti uudelleenlämmittelystä tai ei, täytyy kehittäjille antaa kiitosta tehdyn työn määrästä: kyseessä on täysverinen remake ja muutoksia alkuperäisiin versioihin on tehty runsaasti.
Seikkailun pääosassa on 13-vuotias teinityttö Ashley Mizuki Robbins. Hän matkaa tätinsä kanssa Blood Edward -saarelle tapaamaan isäänsä, jota hän on luullut kuolleeksi. Ashley löytää tiensä vanhan kartanon porteille ja tutustuu yllättävään olentoon. Sankaritar ja hänen uusi ystävänsä alkavat tutkimaan salaisuuksien täyttämää kartanoa, päämääränään löytää Ashleyn isä sekä ratkaista kadonneiden muistojen mysteeri.
Jälkimmäisen puoliskon tapahtumat sijoittuvat kaksi vuotta ensimmäisen osan tapahtumien jälkeen. Tällä kertaa seikkaillaan lomakylässä, mutta muuten meno jatkuu hyvin samankaltaisena.
Lineaarisesti etenevät juonet eivät onnistu sykähdyttämään, ja molemmat tarinat asettuvat siihen ärsyttävään ”ihan kiva” -kategoriaan. Varsinkin jälkimmäisen osan päätös tuntuu turhan venytetyltä: loppusäpinät kestävät noin tunnin, ja vielä tämän tuskaisen hitaasti kuluneen ajan jälkeen Ashleyn seurassa joutuu norkoilemaan vielä hetkisen.
Keskustelujen päätteeksi jutellaan vielä hetki
Hahmojen välisten keskusteluiden seuraaminen on yhtä hauskaa kuin maalin kuivumisen toljottaminen. Pitkäveteistä dialogia on enemmän kuin laki sallii, ja sen seuraaminen tuntuu tervassa tarpomiselta. Kyseessä on toki tarinavetoinen peli, jossa keskustelut näyttelevät suurta osaa, mutta vähemmälläkin lässytyksellä olisi pärjännyt. Kaiken tekee vielä tuskaisemmaksi se, ettei keskusteluja pysty skippaamaan. Käytössä on autoplay, jonka ansiosta höpinähetket etenevät ilman nappien painelua, muttei ominaisuus tylsistymisen kynsissä kituavaa pelaajaa paljoa lohduta.
Yksinkertaisesti sanottuna tasapaino jutustelun ja muun puuhastelun välillä on ihan päin mäntyä.
Kun Ashley malttaa viimein sulkea suunsa, on aika ratkoa pulmia. Tarjolla on monenlaista pähkäiltävää: salasanojen etsintää, tavaroiden yhdistelemistä sekä muutamia reaktiotestejä, jotka vaativat näppäinten nopeaa painelua. Myös ohjaimen liikkeentunnistusominaisuutta käytetään hyväksi muutamassa kohdin. Osa pulmista on ihan mielenkiintoisia, toiset taas ei niinkään.
Aivopähkinöiden vaikeustaso matelee maan tasalla tai sen alla: Suurin osa puzzleista ratkeaa kuin itsekseen, eikä niiden pohtimiseen juuri aikaa tai aivokapasiteettia kulu. Jostain kumman syystä pelissä on silti mukana vapaaehtoinen vihjesysteemi, jota pystyy käyttämään ajatuksenkulun simahtaessa kesken kaiken. Jos on vähääkään kokenut pulmapelien saralla, vihjeitä tuskin tulee tarvitsemaan. Toisaalta ei vihjesysteemistä mitään haittaakaan ole, sillä eihän sitä ole pakko käyttää.
Apuna toimii myös suunnistustyökalu, joka osoittaa mihin suuntaan seuraavaksi on tepsutettava. Systeemi on kätevä, ja sen avulla säästyy turhalta ympäriinsä haahuilulta.
Positiivisista puolista mainitsemisen arvoista on se, että tunnelma on suurimman osan ajasta mukavan leppoisa. Jos Another Code: Recollection ei olisi niin ärsyttävän tylsä, sitä voisi melkeinpä kutsua hyvän mielen peliksi. Sitä se varmasti osalle onkin – ainakin heille, jotka ovat tutustuneet alkuperäisiin versioihin.
Täysin tarpeeton remake
Minulle jää täydeksi mysteeriksi, miksi näistä kahdesta pelistä on täytynyt tehdä uudet versiot. Mielestäni remakeja pitäisi tehdä ainoastaan sellaisista peleistä, jotka ovat niin tuhottoman hyviä tai erikoisia, että myös uusien pelaajien on aivan pakko kokea ne. Keskinkertaista kehnompi Another Code: Recollection ei valitettavasti kuulu kumpaankaan kyseisistä kategorioista.
Another Code: Recollection on turha remake, jonka parissa vietetyt hetket tuntuvat täydeltä ajan tuhlaukselta. Se on olevinaan tarinavetoinen pulmapeli, mutta epäonnistuu pahiten juuri siellä, missä pitäisi loistaa: tarinassa ja pulmissa.
ANOTHER CODE: RECOLLECTION
”Another Code: Recollection on oiva esimerkki siitä, ettei aivan kaikista peleistä tarvitse tehdä remasterointia.”